Vydáno dne 10.09.2006
Vysvětlení základních principů, jak se v angličtině tvoří otázky.
Umět se ptát na otázky je velice praktické. Je to ale oblast, ve které spousta studentů pokulhává, a proto se dnes na tuto gramatiku zaměříme.
Otázky dělíme na dvě hlavní skupiny:
Zjišťovací otázky mají stoupavou intonaci, a odpovědět na ně můžeme pomocí slov YES a NO. Např. Máš rád guláš? Jsi odtud? Pracujete každý den? atd.
Doplňovací otázky mají klesavou intonaci a nelze na ně odpovědět samotným YES a NO. Začínají na tázací zájmeno, v angličtině tedy většinou na slova začínající na wh- (proto se jim někdy v angličtině říká WH- questions).
Společným pravidlem pro většinu otázek je to, že se změní ve větě slovosled, a před podmět se dostává sloveso, přesně řečeno pomocné sloveso, nebo tzv. operátor.
Operátor je sloveso, ke kterému lze přidat not v záporu, nebo může stát v otázkách před podmětem. Typickým příkladem takového operátoru je sloveso ‘být’ (to be).
Oznamovací věta: He is from Germany.
*1
Tázací věta: Is he from Germany?*2 – slovosled se zde změnil, HE (podmět) a IS (sloveso BE – operátor) jsme prohodili
Mezi další operátory patří např. sloveso have, can, will apod. Tedy:
I will – will I?
She has got- has she got?
They can – can they?
Pozor! Naprostá většina ostatních sloves NEJSOU operátory, nelze je tedy přesunout před podmět a nelze k nim v záporech ani přidávat not.
I go – go I? – I go not
She started – started she? – she startedn't
They work – work they? – they workn't
Proto je nutné si nějakým operátorem vypomoci. Pomocné sloveso, které v těchto případech používáme, je sloveso do. Toto sloveso převezme všechny gramatické funkce (přesun před podmět v otázkách, přibírání not v záporech, koncovka -s ve třetí osobě, minulý čas apod.) a významové sloveso vždy zůstane v základním tvaru.
They like pizza.
Do they like pizza?
He works in Germany.
Does he work in Germany? – pomocné do přibralo i koncovku pro třetí osobu jednotného čísla, významové sloveso work zůstává v základním tvaru
Pozor! Sloveso do se používá i jako významové sloveso, to se ale nedá použít jako operátor! Pokud potom tvoříme otázku na toto sloveso, bude ve větě jedno do jako pomocné (operátor), a druhé jako významové:
They do their homework.
Do they do their homework? – první do je pomocné, za podmětem však následuje ještě jedno jako významové. Věta Do they homework? by byla nesprávná.
Některé časy se tvoří s použitím pomocných sloves, která fungují zároveň jako operátory. Přítomný průběhový takto používá sloveso be (I am sitting – Are you sitting?), předpřítomný čas sloveso have (I have been – Have you been?), předminulý sloveso had, budoucí sloveso will (I will go – Will you go?) atd. V otázkách tedy pracujeme jen s těmito operátory.
Při tvoření doplňovacích otázek platí všechna výše uvedená pravidla. Rozdíl v těchto větách je v tom, že začínají na tázací zájmeno (Where? When? Who? What? Which? Why? Whose? How? atd.). Vše ostatní je stejné, jako u zjišťovacích (ano/ne) otázek.
He is here. – Where is he?
He likes pizza. – What does he like?
He is 20 years old. – How old is he?
They lost their bag. – What did they lose?
V češtině máme otázky typu: O čem? S kým? Bez koho?. V angličtině však nebývá zvykem umístit předložku před tázací zájmeno (i když by to chyba nebyla), předložka zůstává za slovesem:
They are talking about her. – Who are they talking about?
*3
I went there with my friend. – Who did you go there with?*4
He is looking at something. – What is he looking at?*5
Pokud se ptáme na podmět, k převrácení slovosledu (ani používání pomocného do) nedochází:
Somebody is coming. – Who is coming?
*6
Something happened. – What happened?*7
Více se o těchto otázkách dočtete v článku Otázky na podmět.
Je toho mnoho, co by šlo ještě doplnit. Existují různé typy otázek, některé se tvoří např. pouhým přidáním otazníku za větu. Svoji zvláštní funkci tvoří také záporné otázky (např. Don't you like that?), doplňující otázky, tázací dovětky atd. To však nebylo předmětem tohoto článku.
Záměrem bylo seznámit se základními principy, které by měl každý angličtinář bezpečně znát. Doporučujeme neustále tvoření otázek procvičovat. Je totiž nutné, aby se tyto procesy staly automatickými. Nemůžete přece při mluvení stále přemýšlet, co, kde a s čím máte ve větě prohodit.